~ Do you realize ~
~ That you have ~
~ The most beautiful face ~
~ Do you realize ~
~ We're floating in space ~
~ Do you realize ~
~ That happiness makes you cry ~
~ Do you realize ~
~ That everyone ~
~ You know ~
~ Someday ~
~ Will die ~
~ And instead of saying all of your good-byes ~
På vei ut?
Ja det vil fortsatt være
noen spredte snøbyger og litt hagel.
Men det ser ut til å gi seg i ettermidag
Høyeste temperatur vil være rundt 0.
Det blir kaldere igjen mot kvelden...
Med ned mot -6 på Manhattan.
Og enda lavere i forstedene.
Så kle dere godt.
Pga været går det tregt akkurat nå...
i Lincoln-tunnelen.
Det er vel en bra skole? Man vet jo aldri...
Jo, den er god.
Jeg heter Jamie Brennan.
Datteren min går i fjerde. Vi har nettop flyttet hit fra L.A.
Jeg heter Emilia.
Jeg skal hente William Woolf i tredje. Det er stesønnen min.
Som de stirrer.
Du er jo ny og snakker med den eneste "andre kone" dama her.
Jeg skremmer dem. Som om det skulle finnes en "ekteskapsødeleggere".
Det finnes slike i California.
- Se, nå ble du også nervøs. - Nei da. Naturligvis ikke.
- Miss Emilia? - Har ikke du fri i dag, Sonia?
- Det er jo onsdag, ikke sant? - Joda. Dr. Soule ba meg gi deg...
...disse til Williams ører.
- Jeg hentet dem hos henne. - Tvang hun deg til å jobbe når du har fri?
Tre ganger om dagen, sammen med mat. Oppbevares kaldt, men ikke i kjøleskapet.
Og når William kommer tilbake-
- må klærne hans være rene og brettet, ikke bare stappet ned i sekken.
De var ikke stappet ned! De var brettet skikkelig og rene.
Brukt en gang og vasket. Rene!
Det kommer fra dr. Soule, ikke fra meg. Ikke kjeft på meg når folk hører.
Jeg kjefter ikke på deg, Sonia. Unnskyld. Jeg skal huske det.
Kaldt, ikke i kjøleskapet - Rene, ikke stappet ned.
- Sonia! - Hei, William!
Jeg ville bare si hei. Jeg har med medisin fra mammaen din.
- Hei, Emilia. - Hei sann, William.
Er du klar?
Ok William, da tar jeg fri. Vi ses i morgen.
Ha det, miss Emilia.
- Beklager, det er bare meg i dag. - Sånn er det. Ja, sånn er det.
- Hanskene mine var ikke i skapet. - Ta mine.
- De er for store. - Skjerp deg nå!
Hyggelig å treffe deg. Ha et bra liv.
- Herlig, det kommer til å regne. - Hvorfor bestilte du ikke en bil?
- Alle bestiller bil. - Det er ikke alle som har råd.
Pappa har det.
Hvorfor står alle mødrene der og venter, da?
Tydelig at ikke alle syns det er nødvendig, selv om de har råd.
Sonia bestiller alltid bil når det regner. Hun sjekker værmeldingen på forhånd.
Åtteåringer skal ikke prate om leiebiler.
- Jeg lurer på når bæsj fryser? - Jeg også, hele tiden.
Siden bæsj er varm når det kommer ut, fryser den fortere enn saftis.
- Spennende. Inn med deg. - Det kommer avfordampning.
Varmt vann fordamper fortere, så bæsjen...
- Kjære vene! - Fan også William. Inn med deg.
- Au, det gjorde vondt! - Si det til moren din!
Fy! Hold skoen unna kupévarmeren!
- Du kan få se en dvd. - Nei, jeg så en film på søndag.
Jeg må vente til lørdag. Jeg leker med laboratoriet mitt i stedet.
Ta av den våte jakken før du går inn på kjøkkenet.
Jeg skal se på bakterier fra oppvaskbenken i mikroskopet.
- Det høres morsomt ut. - Det er beregnet "fra 10 år".
Så du skal ikke være en nerd før om to år?
- Det er ikke nerdete å være smart. - Det var ment som et kompliment.
- Hva kan jeg få til mellommåltid? - Finn deg noe.
- Ja! Tofutti Cuties! - Alle barn elsker tofu.
Jeg liker ikke de med jordbærsmak. Jeg tar sojapudding med sjokolade.
Fettfritt, sukkerfritt, søtet med fruktjus... kos deg.
Kan jeg få en tallerken? Folk tar på dem i forretningen.
Ja, tenk på alle de små guttene som dør av å spise rett fra pakken!
Dødstallene er ikke til å tro.
- Vet du hva eBay er? - Ja.
Baileys pappa selger ting på eBay.
De tar gamle ting som de ikke bruker, som Baileys gamle sykkel...
...og selger dem. - Så fint.
Du burde bruke eBay.
Jeg kan jo kjøpe en gammel sykkel av Baileys pappa.
Ikke for å kjøpe, men for å selge.
For å tjene penger.
- Har ikke du noen gamle ting? - Jo, jordbær-tofutti Cuties.
Nye, i originalforpakning.
Jeg mener babytingene. Du burde selge babytingene på eBay.
Vi kan selge sprinkelsengen. Den kostet 1.311 dollar.
Det sa pappa. Vi kan få... 2.000 for sprinkelsengen.
- Kanskje til og med 10.000. - Nei, det får du ikke.
Det er sånn eBay funker.
En selger det man ikke trenger. Og folk betaler for det.
Vi får ikke 10.000 dollar for sprinkelsengen.
Kanskje vi kan få 5.000 dollar for barnevognen.
Ingen kjøper brukt for mer penger enn det koster nytt.
Men du brukte dem jo aldri. Baileys pappa sier...
Jeg vil ikke prate om å selge babytingene!
- Det er jo det som er meningen. - Hold kjeft! Slutt å mase om eBay!
La meg være i fred, takk. Gå og se på tv, eller noe.
Jeg er hjemme!
Jeg er her!
Thai-mat. Flott.
- Vil du ha hjelp? - Nei, det går bra.
Ja vel?
Hei.
Hva har dere gjort i dag?
Bygd en atomreaktor av cocktailpinner og gummistrikk.
- Vi hadde en liten episode, faktisk... - Pappa!
- Jeg har savnet deg så mye! - I like måte.
Vil noen dekke på bordet?
Emilia skrek "hold kjeft!" til meg i dag.
Hva har skjedd?
William foreslo at vi skulle selge babyutstyr på eBay.
Sprinkelsengen og barnevognen.
Vi trenger ikke å selge de tingene. Alt som vi ikke bruker kan selges.
Som mine gamle Mega Blocks, som jeg ikke bruker lenger.
- Men du sa babyutstyr. - Vent litt, Em.
Will... ville du virkelig selge babyens ting?
- Hva? Jeg sa jo det! - Vent litt, er du snill.
Nå, will?
Jeg ville gjøre noe på eBay og prøvde å komme på ting vi ikke bruker.
Babyen er jo død og kommer ikke til å bruke tingene sine mer.
Det var ikke meningen å gjøre Emilia sint.
Du forstår, Emilia...
...er så trist pga babyen at hun ikke vil tenke på å selge tingene.
Du har rett, vi trenger dem ikke, men hun har også rett.
Vi skal ikke selge babytingene.
Ok. Unnskyld, pappa.
Jeg vet at du ikke ville såre noen.
Jeg vet det, og gjør Emilia også.
Hun er også lei seg. - Ikke sant, Emilia?
Jeg vet at jeg må rydde rommet hennes.
Men jeg klarer det ikke ennå.
Det går bra.
Jeg bygger ikke noe alter, eller noe...
Jeg vet det. Det går bra.
Unnskyld for at jeg sa "hold kjeft".
Jeg skal bare lese litt.
- God natt. - God natt.
- Jeg er så glad for å være her. - Vi er glade for at du er her.
Det kan bli en god start på karrieren din.
Faren min har snakket om Friedman-Taft så lenge jeg kan huske.
- Er faren din advokat? - Dommer, i Westchester.
Tidligere leder i New Yorks Advokatsamfunn.
Ja, det står visst her.
- Hvordan gikk det? - Gikk det bra, Marilyn?
Ja, jeg må bare hvile meg litt.
- Gjør det vondt når jeg trykker? - Au! Ja.
Tar du døren? - Rolig og forsiktig.
Så klumsete av meg.
Sånn ja.
- Jeg er den nye assistenten. Emilia Greenleaf. - Jack Woolf.
- Hyggelig å treffe deg. - I like måte.
Du skal møte på rom 1818, miss Greenleaf. Mange takk.
- Jeg skal hente litt is. - Is, det høres bra ut.
Selvfølgelig er han gift. Deleierne er alltid det.
Jeg trodde jeg ville komme over det. Men jeg blir mo i knærne når jeg ser ham.
- Og han vet ikke at jeg er i livet engang. - "I livet", for en klisjé.
- Har ikke gatejurister assistenter? - Nei, venner er billigere.
Beklager at jeg er sen. Jeg fikk ikke tak i drosje.
Om bare noen kunne finne opp noe, som et tog som går under jorden.
Harris vil ikke at jeg skal ta T-banen. Pressemateriale?!
- Bryr en huseier seg om dårlig PR? - Stikker hun, får jeg hennes øl.
Jeg får uansett ikke drikke. Eller røyke, eller spise tunfisk.
- Er du gravid? - I åttende uke.
- Så flott! Og du som var bekymret. - Herlig, Mindy. Skål for magen!
Har jeg sagt at jeg traff din fyrs kone?
Dr. O'Neill anbefalte en Carolyn Soule som gynekolog.
Jeg sjekket henne på en foreldreside-
- og folk strør lovord over henne.
Hun er en av de tre mest populære på Manhattan.
- En foreldreside... - Flau for at du ikke kom på det selv?
Nei, jeg kommer til å treffe henne på firmaets julefest hjemme hos dem.
Håper du treffer ungen deres. Da burde du komme på andre tanker.
- God jul. - Takk. I like måte.
- Hyggelig fest. - Så langt.
Jeg følger med på hvor mye assistentene drikker.
- Der er du jo, Marilyn! - Carolyn! God jul!
Jeg har noe til deg på kontoret. Det står navnet ditt på.
- Hei. Carolyn Soule - Jacks kone. - Emilia Greenleaf. Hun er ny.
Jeg begynte i september. Takk for invitasjonen.
Marilyn og Carolyn...
Ja. Ha det hyggelig.
Vennen min ville ha deg som lege, men du var fullbooket. Fordi du er best.
- Så snilt. Hadde det bare vært sant. - Vel, ifølge internett.
- Vi skal ikke oppholde deg. - Ikke glem...
Takk, Carolyn.
Nå har vi vist oss.
Jeg skal nedover i byen, skal vi dele drosje?
- Klokken er bare ti. - Nyansatte og assistenter går tidlig.
- Barneforbud, så og si. - Jeg er advokat...
...så jeg er voksen nok til å bli.
Flybillettene dine. Les mailen din. Du skal fly til Oakland i morgen.
Du skal undersøke Jasper-saken. Den er ikke min...? Det er Jacks sak.
Vil du ikke dra, får du ta det med ham.
- Han flyr business, du økonomi. - Gjør deleiere sånt?
Nettopp. Her har du noe å lese på flyet.
Må si det er vakkert i sentrale Oakland...
Det var nok på grunn av pappa. Han tvang meg ikke-
- men en dommers datter kan vel bare bli advokat eller forbryter.
Halvsøsteren min Pia er også advokat.
- Hadde faren din vært gift før? - Ja. Mamma var sekretæren hans.
De er også skilt nå, men de er likevel venner. Barnebarn og sånt...
- Var det vanskelig for deg? - Jeg var 22, så...
De har det bedre nå. I det minste mamma. Hun ga opp alt for ham.
- Den gode kona. - Koner er bra. Alle trenger å ha en.
- Mine kone trenger en mer enn meg. - Jeg vil ikke engang gifte meg.
- Jeg er i prinsippet en gutt. - Det ser man ikke.
Her bor jeg. Hvor bor du?
Jeg bor i samme etasje som spa avdelingen.
- Det passerte vi på vei opp. - Jeg vet det.
Jeg kan ikke dra dette lenger nå. Går det bra?
Bare du ikke sier at du er gift og aldri har gjort dette før...
og at du redd for å såre din kone.
Jeg er gift, og jeg har aldri gjort noe sånt før.
Kona di forstår deg ikke.
- God natt, Emilia. - God natt.
~ All the way back home ~
~ I'm telling you, I caught the sun ~
~ Creeping up behind my shoulder ~
~ Another day's begun ~
~ I was following a trail ~
~ I'd never been along before ~
~ Chasing darkened skies above me ~
~ Looking like the spring ~
~ Like the winter and the morning ~
~ If there's a place I want to go ~
~ Then I'll be there with you ~
~ 'Cause in my dreams the things I'm wishing for ~
~ Keep coming true ~
~ Till darkness fills the eastern sky ~
~ And streetlights stretch for miles ~
~ Through the spring and the winter and the morning ~
...helt vilt. - Will, altså. Så søtt.
- Han høres smart ut. - Det er han.
- Jeg har tenkt på en ting. - Vi burde flytte sammen.
- Emilia... - La meg prate ferdig.
- Jeg elsker deg, og du meg. - Ja, jeg elsker deg.
- Men jeg har familie. - Du har en sønn, ikke et ekteskap.
Ok, jeg har en sønn. Det er mer enn et ekteskap.
Han er ikke verdens lykkeligste. Han er ikke ulykkelig, bare alene.
Det er fælt når barn føler seg ensom. Jeg ville ha flere barn.
For Wills skyld mest, men Carolyn...
Men uansett... jeg er glad vi ikke fikk flere.
Å gjøre ett barn ulykkelig holder. Jeg skal ikke ha flere.
Hva er det?
Emilia...
Jeg tar P-piller, jeg vet ikke hvordan...
Ikke vær redd. Er bare i åttende uke, så det blir ikke noe problem.
Nei.
Må Emilias og Jacks ekteskap bli langt og produktivt.
Produktivt klarer vi, i alle fall.
Jeg er så glad for at du kom.
- Så kort tid etterpå. - Det er bra for meg å komme meg ut.
Og jeg er så glad for at du venter barn.
- Ikke tro at jeg er misunnelig. - Det er snart din tur.
- Vi prøver allerede igjen. - Så fint!
Hvor lenge har faren din og Jack kjent hverandre?
Vi spiste middag sammen i forrige måned.
De kom godt overens med en gang. De har allerede egne interne vitser.
Snart begynner de å låne klær av hverandre.
Vi gifter oss alle med fedrene våre.
Jeg puler bare menn i kortbukser som tvinger meg til å spille baseball.
Jack og pappa er så ulike som det går an å bli.
Jack er... veldig prinsippfast.
- Har du møtt sønnen? - På lørdag.
Ut fra Jacks beretninger å dømme, er han litt vanskelig å ha med å gjøre.
Uansett, du må få et godt forhold til ham hvis dette skal funke.
Jack!
- Hei på dere! - Will, dette er Emilia.
- Hyggelig. - Ja, hyggelig.
Dette er til deg. Det er fra det naturhistoriske museet.
Det er derfor jeg er sen. Ifølge faren din er det favorittstedet ditt.
Det er ikke bevist at theropoder var oransje. Og jeg er åtte.
Den er kanskje ikke så naturtro.
Det er også en bok om Central Park der. Det har vært mitt favorittsted-
- siden jeg var på din alder.
Uansett...
Takk.
Forestilling begynner halv elleve. Vi burde gå.
Du kan kysse bruden.
William er der oppe. Nei, dr. Soule vil at du venter her nede.
Jeg er visst en sikkerhetsrisiko.
- Du er seint ute. - Nei, det er faren din som er det.
Han er skuffet, for han ville treffe faren sin.
- Jeg er også skuffet. - Ålreit, william.
Vi ses på mandag. - Adjø, miss Emilia.
Når kommer pappa hjem?
- Kl åtte. Ca tre timer. - Det suger!
Ikke si det. Moren din vil tro at du lærte det av meg.
- Det gjorde jeg også. - Hvorfor må vi alltid krangle?
La oss ha det litt hyggelig? Skal vi spise iskrem til middag?
Med sjokoladesaus. Jeg vil spise en som er like stor som hodet ditt.
Jeg er laktoseintolerant. Jeg kan bli svært syk av iskrem.
Vi får se hva som fins i fryseren. Gamle thai-rester...
Vi har ulike sorbé smaker: Sitron, lime, kokos, fersken.
Alt annet inneholder meieriprodukter.
Jeg tar vel sitron sorbé, da.
Nei, han tar en varm sjokolade og en banana split.
- Jordbær- eller sjokoladesaus? - Det går ikke, jeg er laktoseintolerant.
Du har vel det pulveret som hjelper mot laktoseintoleranse?
- Ja? - Man strør pulveret over iskremen...
- Du kjenner ikke smaken av det. - Mamma tror ikke at det virker.
Det er vitenskapelig. - Han tar jordbærsaus.
Nei, sjokolade. Og mine is smaker er:
Sjokolade, sjokoladebiter og kakesmuler.
Den smelter. Du må skynde deg.
Vil du ha den?
Dette tar jeg neste gang.
Bananen min var litt brun lengst ut. Vil du ha?
Takk, det er bra.
Hvor gammel er den babyen, Emilia?
- Unnskyld, er babyen to eller tre måneder? - Sju uker den 26. desember.
Sju uker, den 26. desember.
Visste du at Isabel aldri var en ordentlig person?
- Hva? - Hun var aldri en ordentlig person.
Ifølge jødisk skikk er en baby ikke en person før den er åtte dager.
Isabel var bare tre dager gammel da hun døde, så hun var aldri en person.
- Hvem har sagt det? - Mamma.
Jeg sa at jeg var trist, selv om jeg ikke kjente henne så lenge.
Hun hadde jo ikke vært lillesøsteren min på ordentlig.
Da sa mamma at hun ifølge jødisk skikk ikke var en ordentlig person.
Jeg må ikke å ha dårlig samvittighet for at jeg ikke er så trist.
Isabel var like mye en ordentlig person som det du er.
Mamma var forundret over at vi engang fikk begrave henne.
Nå går vi.
- Kom nå. - Du glemte å betale!
- Det var vel moro? - Ja.
Det er morsomt å dele en hemmelighet sånn.
- Jeg får ikke ha hemmeligheter for mamma. - Det er ingen hemmelighet, men privat...
...noe du har for deg selv. Det er en forskjell.
Vi kan ha ting for oss selv. Det har alle.
Så ikke spis iskrem foran faren din i morgen.
Men søsteren min har nok likevel bare soja-varianten.
- Jeg vil ikke gå på den dumme festen. - Det er kusinen din som fyller år.
- Nei, hun er niesen din. - Bestefar kommer.
Du liker bestefar. Du kaller ham "bestefar" selv om han ikke er det.
Men senere en gang, når bare vi to er alene, kan vi vel spise iskrem?
- Bare hvis det blir oss imellom. - Avtale? Avtale.
Kan Emilia og jeg gå til parken etter festen?
Kanskje vi kan gå dit vi gikk i går, Emilia.
Kanskje det, men rolig nå, gutt.
Klart det, kompis.
- Hva er det med dere? - En spøk oss imellom.
Det er noe vi har for oss selv. Ikke en hemmelighet. Det er forskjell.
Han spiller søt morfar. Det kjøper jeg ikke.
Barna gjør det. De pleier å føle det på seg om man ikke er ekte.
Moren din ringte. Hun blir forsinket.
- Pappa, Jack venter alt. Gå nå! - Hvor skal de?
Vi har ikke mer Rice Dream.
- Er du sulten? - Nei, jeg har spist masse.
Jeg elsker hummus. Vi lagde det på Midt-Østen-dagen på skolen.
- Arabere og Israelere spiser det. - Ja, hummus er verdens håp.
Kan du ta dette til barna der oppe?
På bordet som er laktosefritt, det med en ku som er strøket over.
Må jeg? Jeg kjenner ingen.
Du kjenner jo Josh og Emma.
Kom tilbake om ti minutter hvis du har det kjedelig. Kl 11:28.
- Det er en digital klokke der oppe. - Jeg foretrekker analog.
Nå må du vente til 11:29. Marsj.
- Du ser bra ut. Bedre... - Bedre enn hva?
Dette er fra oss til Emma.
- Tenk at hun er fem allerede. - Ja, herregud.
Ja, Green Point neste år. De har et kjempebra tospråklig program.
Hvorfor skal William bytte skole?
Den er allmenn og sånn vil Jack ha det. Nå må vi gjøre henne til lags.
- Hun velger den dyreste privatskolen. - Velg med omhu.
William er en fin gutt, men han trenger å slå seg litt løs.
Mangfold er skolens greie. Det går både svarte og asiater i klassen.
Rike mennesker med ulike hudfarger er ikke mangfold.
- Vi er ikke rike. Vi har det bra. - Portieren din har det bra.
- Mamma, kom, det er noe med William! - Hva er det med ham?
- William! - Han nekter å røre seg.
- Har du skadet deg? - Ekkelt.
- Jeg tror det er diaré. - Gå vekk!
- Jeg vil at pappa skal komme. - Han er i butikken.
- Morfar... - De dro for å kjøpe Rice Dream.
Å nei. William...
- Jeg tror... - Ikke deg! La meg være!
La meg prøve.
Vil du gå ned, vennen min?
Jeg legger ham i badekaret.
Gjør klar kaken. Lysene ligger i skuffen ved komfyren. - Det går bra.
Han ser på en film. Han er bare litt flau.
Noen av barna ertet ham, og det gjorde ikke saken bedre.
Det er min feil. Han tåler ikke laktose og jeg ga ham iskrem.
Fordi jeg trodde ikke på laktoseintoleransen.
Jeg trodde det var Carolyn som var kontrollerende.
- Ja, jeg er en grusom person. - Nei, men du må lære deg å passe på barn.
- Man trenger å ha barn for å lære. - Jeg mente ikke...
Det gjør ingenting. Jeg går til parken.
Jeg sa jo at mamma sa at pulveret ikke virker.
Det spiller ingen rolle. Du kommer ikke til å spise iskrem igjen.
Så det spiller ingen rolle.
Du...
En annen gang. Jeg er helt utslitt.
Ok.
- Beklager at jeg er sen. - Så fin du er! Er den ny?
Nei. Takk, jeg har nettopp vært hos frisøren.
Så synd at jeg ikke traff deg hos Pia. Stakkars lille William!
Han er bedre i dag, men jeg venter å bli oppringt av en hysterisk Carolyn.
Dette vil hun elske. Emilia kødder det til igjen.
Hvordan kunne du vite det? Pia har det fælt. Sju barn syke.
Ikke rart de ble syke. Derimot rart at sju barn spiste hummus.
- Var det det som gjorde det? - Hun la igjen beskjed på svareren.
Vi må fortelle ham det! Hva trodde du det var?
- Jeg må snakke med William Woolf. - Hvordan klarte du...?
- Emilia Greenleaf. Stemoren hans. - Jeg vet det.
Vi tillater ikke besøk, bare ved kriser. Jeg kan gi ham en beskjed i storefri.
Si at seks andre barn ble syke. Det var ikke iskremen, men hummusen.
Ålreit. Ikke iskremen...
...men hummusen. - Det er viktig.
Ha en hyggelig dag.
- Gikk det bra? - Det får vi få vite om hun ringer.
Jeg må kjøpe noe til faren din. Han har bursdag neste måned.
- Etter 7 år burde du glemme fødselsdagen hans. - Et kort er jo ikke all verden.
Fins det slike kort som; "Gratulerer! Takk for at du var utro!"
Jeg er bekymret for deg. Det er Simon også.
- Det går bra med meg. - Jeg vet hvordan du har det.
- Jeg opplevde jo spontanaborten. - Jaså? Er en abort det samme?
Det er forskjell på et foster og en baby.
Unnskyld.
Unnskyld, Mindy.
Det går bra med meg.
Tiden leger alle sår. Jeg må ta tiden til hjelp... en stund.
Nei, du må ta tak i sorgen din.
Det var det som reddet meg.
Bli med oss på minnespaserturen neste måned.
Det hjelper ikke å gå i Central Park med folk som har mistet barna sine.
Det vet du ikke. Det reddet livet mitt.
- Det gleder meg. - Bare ta brosjyren.
Jeg skal ikke mase, men jeg tror det vil hjelpe.
Du trenger hjelp. Virkelig!
Venter hun deg til en viss tid? Står middagen klar?
Jeg henter William tidlig på fredag. Kl 3 her, istedenfor 5 hos deg.
Jeg har billetter til "Løvenes Konge".
- Han har allerede sett den. - Da får han se den igjen.
Vi får beskjed fra skolene på fredag.
Bra. Ring og fortelle hvor han skal gå.
Jeg vil fortelle ham selv. Vi gikk på alle intervjuene sammen.
- Jeg burde fortelle ham det. - Greit.
Du kan si det til ham.
Vi valgte Collegiate sammen. Når han kommer inn, feirer vi sammen.
Han vet at brevene kommer da og vil sikkert vite det.
Møt oss her, da. Eller vent til mandag. Jeg henter ham tidlig.
- Innser du hvilke signaler du sender? - Hvilke da?
- Mr Woolf. - dr. Soule... - Takk for at du flyttet møtet.
- Må vi være her samtidig? - Det er våre regler.
- Før vi går gjennom evalueringen... - Hva er det?
Er de ikke fine? Vi har et prosjekt om familier.
Barna tegnet tegninger av familiene sine. Vi...
Hvor er Williams?
Særlig William...
...syntes at det var veldig givende.
Det er sånn barn bearbeider ting.
- Carolyn... - Dette er ikke familien hans!
- Hva gjør du?! - Du får ikke gjøre sånn i min klasse!
- Det der er ikke familien hans! - Jo, det er det nå.
Jeg ber om unnskyldning.
Fortsett med vurderingen. Jeg skal si det videre til kona mi.
Min ekskone.
Jeg hater det bildet.
Det var det siste vi tok.
Jeg visste ikke at du hadde sett dem.
Dette er favoritten min. Det har jeg rammet inn.
- Jeg ser fæl ut. Så flekkete. - Som en kvinne som nettopp har født.
Er du ikke sint på meg?
Hvorfor skulle jeg være det?
For at jeg stjal bildene og framkalte dem i smug.
Trodde du at jeg hadde glemt dem?
Jeg bestilte et sett til og fikk dem sendt til kontoret.
Dette står på skrivebordet mitt.
Selvfølgelig er jeg ikke sint.
Det burde du være.
Det er jeg ikke.
Det er ikke favoritten min.
Hun ser ut som skippern når hun lukker det ene øyet.
Du ser fin ut. Du ser lykkelig ut.
Det var jeg.
Dagene da Isabel og da William ble født, var de lykkeligste dagene i mitt liv.
Kan du møte meg ved Wills skole i morgen?
- Det er en ting jeg vil vise deg. - Ok.
En overraskelse.
- Hei. - Ja.
- Jeg vet ikke om du husker meg. - Jeg vet hvem du er.
- Er Jack der inne? - Ja, han kommer snart.
Alt dette er din feil.
Will har vært fraværende og spent. Det merket de sikkert i intervjuene.
Du er vel ikke fornøyd før du har ødelagt alt?
Hva fan er det som gjør at du er så destruktiv? - Jack!
Han kom ikke inn på collegiate. Han står ikke engang i køen.
- Ro deg ned. - Skal jeg ikke bry meg, som deg?
- Det er ingen katastrofe. - Ikke for deg, fordi du driter i det!
Det er en katastrofe for Will. Han kom ikke på Dalton eller Trinity.
- Dette er feil sted... - Ikke FN-skolen...
- Han kom bare inn på West Side Prep. - Det er en god skole. - Jeg lover.
- Det er et sikkerhetsalternativ. - Jeg går hjem med Will. Vi ses der.
- Eller skal vi gå til teateret? - Vi ses hjemme. - Ikke bekymre deg Will.
- Du bryr deg ikke! - Selvfølgelig gjør jeg det.
Du er uansett for gammel for "Løvenes Konge".
Snakkende løvedukker?! Du kom deg billig unna, min venn.
Vil du ha noe å drikke?
Stopp så du ikke må på toalettet, moren din hater toalettene i parken.
Jeg kan tisse på et tre. Jeg har en penis.
Du burde tenke deg om. Du har ingen.
Takk for at du forklarte det. Da slutter jeg å lete.
Du...
Pleier du å stå på skøyter?
Dette er galt. Vi burde leie hjelmer.
De som står på rulleskøyter har hjelm. Is er like hardt som asfalt.
- Hardere. - Is er ikke hardere enn asfalt.
Det er det vel. Mye hardere. Asfalt er faktisk ganske myk.
Derfor jogger mamma på gaten og ikke på fortauet.
Hun vet sånt. Hun er lege.
Jogger hun i hjelm? Du burde foreslå det for henne.
Hos barnelegen min fins det en "sikkerhetsvegg".
Der er det et bilde av barn på rulleskøyter. Og et bilde av meg.
På trehjulingen min med min blå hjelm på meg. Jeg har en rød også.
Vi kan gå hjem og hente en av hjelmene mine.
Slutt å mase om hjelmene.
Den ser ut å være større enn 3000 kvadratmeter.
- Hvordan vet du hvor stor den er? - Det står i boken jeg fikk av deg.
Den om Central Park.
Jeg visste ikke at du hadde lest den.
Ganske kul, hva? Kom igjen.
På med lua.
Pass deg!
- Der ser du. - Han går fort. Han trenger en.
- Det er veldig skremmende. - Nei.
Jo. Du kan ikke si hva jeg syns er nifst. Det kan bare jeg.
Du er ikke redd, fordi du kan det.
Han er ikke redd, fordi moren hans tok med hjelm.
Han er nok redd for henne.
Hold meg i hånden.
- Det er vel ikke så fælt? - Jeg vil tilbake til muren.
- Du må bare venne deg til det. - Det går bedre om ingen ser på meg.
Jeg tar en runde, så kan du prøve å holde balansen.
- Gå, da. - Ok.
William!
Bli liggende, jeg skal hjelpe deg opp.
Det går bra med meg.
Faen også. Hvis du nevner hjelm, så forlater jeg deg her.
"Håndleddsbeskyttelse".
- Collegiate er den beste skolen. - Nei, den er snobbete.
Og det er en gutteskole. Og hvem vil gå på en gutteskole?
- Går man der, kommer man til Harvard. - Det er ikke sikkert...
...og mange fra West Side Prep kommer inn på Harvard.
Du er åtte. Du trenger ikke å tenke på Harvard. Harvard suger.
- Du gikk jo på Harvard. - Nettopp.
Det er sant, men likevel: Jeg trodde at jeg ville komme inn.
Det spiller ingen rolle. Virkelig ikke.
Mamma er sint på meg.
Hun er sint, men ikke på deg. Hun er sint på meg og din far og alt mulig.
Det føles bare som om hun er sint på deg.
Du forstår ingenting om Collegiate.
Du er fra New Rochelle. Du er ikke like forfinet som mamma og jeg.
Nå føler du deg bedre, hva?
Vi skal innom butikken på vei hjem-
- og jeg skal lage mat til deg-
- og så ser vi på en film som forderver din unge hjerne.
- Bare om jeg klarer å slippe muren. - Du må ikke det.
Bare om jeg klarer å slippe muren.
Kult. Et forsøk til.
- Ferdig. Hva skal jeg gjøre nå? - Du kan skrelle ingefæren.
- Det holder. - Sånn?
Så mye trenger vi ikke. Bare enden.
- Hei. - Hei, pappa!
Jeg beklager det med "Løvenes Konge".
Jeg er så stolt av deg. Du kom inn på en kjempebra skole.
Hva sier mamma?
Hun sier...
...at du kommer til å trives. Hun er veldig glad.
Vis pappaen din løpeseddelen.
De skal filme i parken: "Lyle, Lyle, Crocodile".
Det var favorittboken min da jeg var barn. Husker du?
Ja, det var lenge siden, men jeg tror jeg husker den.
De spiller inn en scene i dyrehagen og trenger barnestatister.
Emilia og jeg kan være med. Jeg kan være barn og Emilia kan være mamma.
Det var favorittboken min også. Ganske merkelig...
Det er skjebnen. Hva er dette?
Will ville ha en ordentlig middag og ikke takeaway. Bli med.
Vask hendene først. Og syng "hurra for deg" to ganger mens du gjør det.
- Ellers dør ikke alle bakteriene. - Oppfattet.
- Vis ham dvd-filmene vi kjøpte. - De er på rommet mitt.
Jeg har allerede sett gjennom dem. Jeg vil begynne med "Jurassic Park"!
- Dagen ble ikke som jeg trodde. - Carolyn er gal.
Hun trenger et valiumplaster. Eller fire.
Det er kanskje hormonene. Først var det sprøytene og nå...
- Carolyn er gravid. - Carolyn...
Gikk det bra?
Hvordan kan hun være gravid? Hun er 43.
- Hun er 42 og traff noen i sommer. - Nei, det hadde Will fortalt oss.
Hun sa det til meg. Han vet ikke om barnet. Hun ville vente litt.
- Hvor gravid er hun? - Kanskje sjuende eller åttende uke.
Hun fortalte det da vi miste Isabel.
Hun innså da at hun ville ha et barn til.
- Hun ble gravid med en gang. - Ble hun gravid på grunn av Isabel?
Ble din ekskone gravid fordi barnet mitt døde?
Ikke fordi hun døde.
Fordi hun så hvor mye vi elsket henne.
Emilia. Dette er noe bra.
Isabels død resulterte i noe bra. Hun døde ikke forgjeves.
Hun døde ikke fordi Carolyn skulle få et barn til!
Dra til helvete! Det var ikke derfor hun døde!
Will!
En god film gjør meg alltid i bedre humør.
Hva er det med deg?
- Du virker lykkelig. - Gjør jeg det? Jeg er som alltid.
- Men jeg likte filmen. Gjorde ikke du? - Nei.
Jeg hater når heltinnen er vakker og ufrivillig singel. Det er tåpelig!
Å, lille venn. Jeg vet det...
Det kommer til å ta tid, men du kommer til å føle deg bedre.
Hjemme med Jack. I morgen må jeg sparke deg ut.
Et døgn er straff nok for at hans ekskone ble gravid.
Det var en romantisk film. Du burde ha vært sinna på den.
Typen var et krek. Han sa unnskyld og alle tilga ham.
- Folk er ikke sånn. - Iblant er de det.
Iblant skjer det gode ting.
Har du møtt noen? Er det derfor du kjøpte den svarte kjolen?
Jeg har ikke møtt noen. Ingen ny, i alle fall.
Herregud! Mr Benvenuti. Da vi dro, hogde han ved-
- og prøvde å vise seg fram. Kona hans døde nylig!
Det er ikke mr Benvenuti.
Du kommer ikke til å tro det, men jeg traff faren din på torsdag kveld.
Vi har snakket stadig oftere siden du giftet deg.
Det var vel vår første date.
- Mamma, han har ikke forandret seg. - Det tror jeg ikke heller.
- Han er som han alltid har vært. - Skal du late som ingenting?
Nei, jeg skal slutte å late som om det var det eneste han var.
Dere får skylde dere selv.
- Ha det hyggelig. - Emilia!
- Det er jo min dag, Sonia. - Dr. Soule skulle ringe...
Ikke snakk med henne! - Unna vei! - William, vent i bilen!
- Det er min dag. - Du har ingen dager lenger.
Jeg har snakket med rektoren. Bare Jack eller Sonia får hente ham.
- Jeg vet ikke hva Will har sagt... - Graviditeten min er min egen sak!
- Da burde du ikke ha fortalt Jack. - Jeg er bare i uke 6. Alt kan skje.
Han ville blitt knust. Ikke det at du bryr deg.
Du bryr deg ikke om ham.
Det er ikke sant. Jeg er veldig glad i William.
Ikke nok for å passe på at han har på seg hjelm når han står på skøyter.
Eller for å ta hans matallergi på alvor.
Det må være underbevisst, men du ønsker tydelig at han ikke fantes.
- Nå er du paranoid. - Jaså?
Jeg har vel ingenting å frykte fra deg?
Du er så uskyldig. Det var ingen fare å invitere deg til hjemmet mitt.
Du får ikke treffe Will alene. Jeg skal gå til sak.
- Men jeg er stemoren hans. - Det betyr ingenting!
Skader du ham igjen, skal jeg få deg arrestert for barnemishandling.
Barn er ikke trygge i nærheten av deg, det vet vi vel nå?
Hold deg unna mitt! - Kom!
Mener du alvor, Carolyn? Nei, absolutt ikke!
Det gjør hun ikke! Vet du hva? Nå holder det.
Det spiller ingen rolle hva du syns. Heldigvis bestemmer ikke du det.
Lykke til med det. Ha det.
- Jeg antar at du har hørt? - Ja.
- Hun har tenkt å gå til sak. - Nei, du henter ham på onsdager...
...og tar en drosje hit.
Og han skal være med på minne- spaserturen på lørdag. Med oss.
- Hvordan vet du om den? - Din mor sa det. Mindy ringte henne.
Jeg vil at vi alle skal gå dit.
- Han må ikke gå. - Jo, det må han.
Hun var søsteren hans. Vi skal gå, alle sammen. Vi er en familie.
- Må Carolyn innse det, må du også. - Det var ikke meningen å si det.
- Han hørte oss. Det er ikke min feil. - Nei da, ingenting er din feil.
Hva mener du med det?
Ingenting.
Alt bare skjer, ikke sant?
Det skjer faen meg bare!
~ I remember here ~
~ I remember you and me ~
~ I remember wild and wild and free ~
~ I remember stay ~
~ I remember, please, don't ever leave ~
~ I remember you made me believe ~
~ That tomorrow and today the sun would hold our hands ~
~ But the night came in to stay while you made other plans ~
~ You are the sun gone down ~
Emilia...
Er du klar?
~ You are the moon rushed round ~
~ You are good-bye ~
Emilia Woolf. Og Jack og William. Jeg meldte meg på via internett.
Hei, jeg heter Janet. Sånn.
Hva heter engelen din?
Isabel Greenleaf Woolf. 27.-30. desember.
- Vil du ha når hun ble født? - 27/12.
- Stesønnen min heter det. - Vi kalte ham "Billy".
Han døde i krybbedød.
- Jeg beklager. - Jeg vet at Billy er her.
Føler du ikke det samme om Isabel?
Hun er borte. Jeg vet forskjellen mellom her og borte.
Lysene tenner vi sammen, nede ved dammen.
Det fins blå, rosa og hvite ballonger.
Legg det i dammen på slutten. Det smelter og forsvinner.
- Unnskyld det jeg sa. - Det går bra.
- Jeg fant din mor og far. - Er pappa her?
- Ja, der borte med Will. - Unnskyld at vi kommer så sent.
Faren din kan jo ikke bare parkere bilen hvor som helst.
- Fortalte du ham om spaserturen? - Det gjorde jeg, da han ringte.
Han inviterte meg. Jeg tenkte at vi kunne gå sammen.
- Er Ben og Pia her? - Jeg inviterte dem ikke.
- Skal du sette på hjertene deres? - Jeg har bare tre stykker.
Ta min. Jeg og morfar kan hente flere.
Går det bra?
Velkommen til denne minnespaserturen.
Hvis du mister gruppen din, kan vi møtes ved samlingsplassen.
Vi prøver å være stille under spaserturen.
- Hei. - Hei.
Jeg er stolt av deg. Det er vondt, men det føles bedre etterpå.
Døden er ingenting. Jeg har bare gått videre, til neste ro,
Jeg er jeg og du er du.
Snakk så, vanlig. Vær ikke overdrevet høytidelig eller sørgelig.
Lek.
Smil.
- Hvor er de? - Hvem da?
- Pappa og... der! - Emilia!
- Hva holder dere på med? - Øver på våre dansetrinn til filmen.
Husker du at vi danset som Lyle da du var liten?
Kom, det begynner nå.
Jeg kan være med i filmen. Hvis de trenger en bestefar type.
Du er ingen bestefar type. Ikke hans, i alle fall.
Ålreit. De begynner visst nå.
Hva gjør du her?
Jeg ville ikke forstyrre med tullet vårt.
Nei, hvorfor kom du i det hele tatt?
Du vet hvorfor.
Jeg kom for din skyld og for Jacks. For å støtte dere.
- Mamma kan støtte meg. - Will, skal vi gå dit?
Hun var datterdatteren min. Jeg er herfor Isabels skyld.
- Ikke si navnet hennes! - Nå går vi, Will.
- Vil du gjøre dette, eller gå hjem? - Jeg lar deg ikke å snakke til...
Jeg har ikke fortalt deg hvorfor foreldrene mine skilte seg.
- Jeg har ikke fortalt noen. - Vær stille, Emilia.
Faren min brukte tusen dollar i måneden på en russisk stripper.
Sheldon Greenleaf- dommer og sexavhengig.
Kom, Sheldon. Gå herfra.
Du trenger ikke å jage meg bort. Jeg går om du vil.
Takk, Simon.
Jeg...
Jeg har tenkt å legge hjertene mine i vannet.
Jeg ringer deg senere.
Hei.
Hva ser du på?
Noe om tornadojegere.
Er det bra?
Will, jeg er lei for det som skjedde i parken i dag.
Jeg ble litt sprø.
Jeg ser på dette.
Sov godt.
Unnskyld, Jack.
- Jeg klarer ikke dette lenger. - Hele greia skremte meg. Hjerter...
...lys, graviditeter...
Isabels død er ikke et frikort som gir deg rett til å såre andre.
Jeg vet det.
Det tror jeg ikke helt.
Jeg skal stille deg et spørsmål, og jeg vil at du skal svare.
Vet du hvorfor du ble forelsket i meg?
Første gang jeg traff deg...
...var det...
...som om jeg kjente deg igjen.
Ja...
"Kjente meg igjen..."
Det stemmer nok.
Det var faren din du kjente igjen.
- Du er ikke i det hele tatt som far. - Jeg er jo akkurat maken!
Jeg er en utro jurist som forlot familien min, akkurat som ham.
Jeg vil ikke knulle pappa, jeg ble forelsket i deg. Og du i meg.
- Vi kunne ikke noe for det. - Vi ødelegger ikke bare alt, da?
Det er det siste jeg vil. Det gjorde han. Han svek meg.
Han svek ikke deg. Han svek moren din.
- Det er det samme. - Det er det ikke!
Barn er ikke sine mødre.
Will er ikke Carolyn. Du får ikke hate ham!
Jeg hater ikke William.
Du skulle sett ansiktet ditt når du ser på ham.
Du er kald, Emilia.
Kald.
Han er et barn. Han må beskyttes.
- Kanskje jeg ødela mest... - Ved å la ham være sammen med meg?
Si det som det er. Dette handler om Isabel.
Alt handler for faen ikke om Isabel! Hun var min datter også!
- Å miste henne knuste meg også. - Å miste henne?
Vi mistet henne ikke.
Jeg drepte henne.
Hva snakker du om?
Husker du...
...at du sa at jeg skulle legge henne i vuggen?
Jeg sa at jeg skulle det, når hun var ferdig.
Så sovnet du og jeg var så himla trøtt.
Hun hadde endelig begynt å amme og det gikk bra med henne.
Jeg sovnet igjen.
Så var det noe som fikk meg til å våkne.
Hun var borte.
Isabel!
Jack, Jack, Jack!
Hun puster ikke, hun puster ikke!
Hva skal jeg gjøre?!
Ring sykehuset!
Jeg fortalte deg og politiet at jeg fant henne i vuggen.
Jeg løy.
Hun sovnet i armene mine.
Jeg hadde hodet hennes i hånden min og ansiktet hennes presset mot meg.
Jeg sovnet!
Nei.
Du kvelte henne ikke.
Det gjorde jeg. Det vet du.
Du visste vel at hun ikke hadde ligget i vuggen?
I obduksjonsrapporten sto det at hun døde av naturlige årsaker.
- Hun døde i krybbedød. - Det sto at hun sluttet å puste.
Hun sluttet å puste fordi hun ikke kunne puste.
Du klemte ikke...
Hun ble ikke klemt.
Det sto uttrykkelig at hun ikke ble klemt.
Jeg klemte henne ikke.
Jeg kvelte henne.
Du er advokaten. Overbevis meg om det motsatte.
Det er ikke bare deg.
Jeg klarer heller ikke dette lenger.
Jeg tar den.
Går det bra?
Å OVERLEVE SEPARASJON OG SKILSMISSE
Du så ut som om du så et spøkelse.
Det var bare...
- Du pleier jo aldri å være her, bare. - Jeg ventet på Will.
Vi skulle jo være med i den filminnspillingen i parken.
- Hvordan går det med ham? - Han kom ikke.
Moren hans nektet ham sikkert.
Jack sa at du hadde flyttet ut.
- Skal du flytte tilbake? - Jeg er ikke så bra for den familien.
Jag var en dårlig ektemann.
Men jeg er ikke et dårlig menneske.
Men det syntes jeg ikke da.
Jeg syntes ikke at jeg dugde i en familie.
Derfor sloss jeg ikke da moren din ville ha meg ut.
Jeg sloss ikke for henne.
Jeg sloss ikke for deg.
Ikke begå samme feil som jeg gjorde.
Jeg har begått mine feil, og jeg har blitt straffet for dem.
Isabel er ikke død fordi du måtte straffes.
Hvorfor er hun død, da?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke. Hun sluttet å leve.
Det er alt.
Er det slik du vil det?
- Vil du slutte å leve? - Jeg vil ha henne tilbake.
Det er ikke en valgmulighet.
Jeg er lei for det.
Det hadde jeg også valgt.
Unnskyld for det jeg sa. Det jeg sa om deg.
- Jeg vet ikke hvorfor... - Det går bra.
Det går så bra.
Hallo?
Ja.
I ettermiddag.
Ok.
Jeg vet hvor det er.
Da sier vi det.
Miss Greenleaf?
Jack fortalte at du hadde flyttet ut.
William ble trist da han så deg gå med veskene.
Du har visst ikke skjønt at barn har øyne.
Jeg pratet med Jack og han fortalte hva som skjedde da Isabel døde.
Han ville ha min mening, om det var mulig at du kunne ha kvelt henne.
- Hva sa du til ham? - At det var mulig.
Du kunne ha drept Isabel.
Så lite som du brydde deg om Williams sikkerhet ...
kunne sikkert ha sovnet og kvelt barnet sitt.
William ble sint og sa at jeg burde skamme seg. Han er veldig lojal.
- Vet han det? - Ja, han overhørte samtalen.
- Leiligheten min er så liten. - Den er enorm. Du skrek sikkert.
Han sa at du elsket Isabel, og ikke kunne ha drept henne.
Jeg fortalte ham at du kan ha kvelt henne ved en ulykke.
Hvorfor er jeg her? Jeg ønsker å gå.
William ba meg hjelpe deg.
Siden jeg er lege, kunne jeg finne ut hva som skjedde, sa han.
Bryr han seg? Hun var jo ingen person, ifølge jødisk skikk.
Barnelegen din hadde obduksjonsrapporten.
- Jeg vet det. - Jeg fikk den fakset til meg.
Jeg gransket den sammen med en patolog, en neonatalspesialist.
Hun vitner i kriminalsaker. Og...
Hun bekrefter rettslegens uttalelse.
- Det står krybbedød. - Jeg ba henne være mer spesifikk.
Ifølge henne fins det ingenting som tyder på at du skulle ha kvelt henne.
Kvelning etterlater alltid spor, som etter oksygenmangel-
- eller blodflekker i lungene. Isabel viste ingen tegn på kvelning.
Du kan ikke ha kvelt henne. Du drepte ikke barnet ditt.
Hun døde i krybbedød.
Du var bare...
...uheldig som holdt henne i favnen da hun døde.
- Er vennen din patolog? - Ja, perinatalspesialist.
Hun er helt sikker på at Isabel døde i krybbedød.
Ifølge vitenskapelige fakta, kan hun umulig ha dødd av kvelning.
Hører du hva jeg sier?
Hun sa også at du kan snakke med henne om du vil, eller har spørsmål.
Jeg trenger å vite at du forstår. Jeg gjentar dette til jeg vet det.
Du drepte ikke ditt barn, Emilia.
Babyen din døde...
...fordi babyer gjør det iblant, helt uten grunn.
Det er ingen sin feil. Det er ikke din feil.
Du gjorde ingenting galt.
Forstår du det?
Jeg forstår.
Bra.
Jeg lar deg være i fred en stund.
Hei.
- Hei. - Jeg...
Carolyn fortalte at jeg ikke kunne ha drept Isabel. En patolog hadde...
Sett deg.
Jeg syns du skal ringe henne. Det var ikke jeg som gjorde det.
- Det har jeg aldri trodd. - Men ansiktsuttrykket ditt...
...da jeg fortalte... - Hvordan skulle jeg se ut?
Når datteren min dør? Når kona mi sier at hun drepte henne?
Alle har egne følelser.
Jeg ba pappa om unnskyldning. Du hadde rett.
Jeg har bearbeidet ting i forholdet vårt som handler om ham.
Slutt, Emilia.
Det spiller ingen rolle.
Vi er ingen tabbe.
Du er familien min, og jeg vil være sammen med deg.
- William er familien min. - Og jeg. Jeg elsker William.
- Men vær så snill... - Han elsker meg!
Jeg vet det.
Det er de du elsker som du behandler dårligst.
Jeg er lei for det, men jeg kan ikke.
Sånn er det.
Ja vel.
Nei, jeg vil ikke snakke med ham, Marilyn.
Bare si at jeg kommer til leiligheten klokken tolv.
Jeg legger igjen nøkkelen hos portvakten.
Og jeg vil ikke ha noe av babytingene. Han kan selge de.
På eBay eller noe.
Ja, jeg mener alvor.
Takk.
~ I've been walking in the same way ~
~ As I did ~
~ Is there anything I can do for you, dear? ~
~ Is there anyone I could call? ~
~ No and thank you, please, madame ~
~ I ain't lost, just wandering ~
~ Round my hometown ~
~ Memories are fresh ~
~ Round my hometown ~
~ Ooh, the people I've met ~
~ Are the wonders of my world ~
~ I like it in the city ~
~ When two worlds collide ~
~ You get the people and the government ~
~ Everybody taking different sides ~
~ Shows that we ain't gonna stand shit ~
~ Shows that we are united ~
~ Round my hometown ~
Jack?
Hei.
Gjør han det?
Hvor er dere?
~ Are the wonders of this world ~
~ Are the wonders of my world ~
~ Of my world ~
Hei, Will. Hvordan går det?
Moren hans skal gifte seg i dag.
Han nektet å forlate huset uten meg, og han vil ikke gå inn uten deg.
Da jeg flyttet ut, trodde du at dine foreldre ville bli sammen igjen.
På en måte. Siden dere ikke var gift, kunne de slutte å være skilt.
Men det blir ikke sånn, hva?
Hun gifter seg med en annen.
- Ja. - Det er vanskelig.
Alt blir ikke som man håpet.
Hva kan man gjøre?
Kan du hjelpe meg med å forstå noe?
Hvorfor ba du om å få treffe meg? Jeg trodde ikke du ville treffe meg.
Sonia er i New Jersey, men hun tilhører ikke familien.
Jeg tenkte at du er jo min søsters mamma.
Da tilhører man vel samme familie?
Jeg kommer alltid til å være din søsters mamma.
Hvorfor bor du ikke sammen med oss lenger?
Vel...
Jeg hører ikke sammen med dere.
Jeg er som krokodillen Lyle.
Lyle hører ikke til i leiligheten, men i Central Parks dyrehage.
Det fins ingen krokodiller der. Bare kaimaner.
Det er bare en metafor, William. Du vet hva det er.
Det jeg prøver å si er...
Jeg er omtrent som Lyle. Jeg hører ikke sammen med deg og pappaen din.
Mine tenner er for skarpe-
- og halen min er for lang.
Men Lyle hører jo sammen med familien sin.
De elsker ham selv om han er krokodille.
Og ikke alltid så snill.
- Og ikke så flink med barn. - Jeg er snill mot barn.
Det er en metafor, Emilia.
Takk, Will. Den var veldig bra.
Er du klar for å gjøre dette nå?
Nå skal vi ikke ødelegge hennes store dag.
Ganske stilig. Du ser trist ut, men ganske stilig.
- Det holder. - Kom!
Takk og lov, hva skjedde?! Hvorfor er Emilia her? Glem det, nå går vi.
Vi skulle ha vært der for ti minutter siden.
Vi må skynde oss.
- Takk. - Det var så lite.
Hva gjør du nå?
Får sparken, antagelig. Jeg har jobbet for Simons rettshjelpsgreie.
Seks dag og jeg har vært borte to ganger allerede.
Jeg mente...
Jeg tenkte at vi kanskje kunne spise middag eller ta en spasertur.
Får vi lov til det?
Ja, det får vi.
Da sa jeg at big bang er eldre enn bibelen.
- Kom nå, jeg forteller en historie. - Du har ingenting å bære på.
Og jeg er 100 år gammel. Vent!
Da jeg sa at big bang var eldre enn bibelen-
- sa Michelle, Burton og Kimberly at jeg ville havne i helvete.
- Fins helvete? - Det fins flere. Klasserommet er et.
Sett deg litt. Disse skoene gir meg så vondt i føttene.
Mamma sier at du alltid har fornuftige sko på deg.
Hun sier at alle i New Rochelle har det.
Dette er til deg. Åpne det.
Det er den som var i Isabels rom.
Morfar ga meg denne da jeg var ti.
Nå gir jeg den til deg.
- Den er bedre enn en ny en. - Kom, så ser vi om den funker.
Mange vet ikke at dammen egentlig heter Conservatory Water.
Så interessant.
Det er en bursdagspresang.
Jeg har ikke bursdag før neste måned.
Det er 32 dager igjen.
Gaven er til deg, men det er på en annens bursdag. Tenk etter.
Blair? Ble han født mens jeg var på skolen?!
3300 gram. Vi skal ta deg med for å treffe ham i kveld.
Blair Soule Tolliver den I. Og jeg er William Soule Woolf den I.
Vi er begge først og har samme mellomnavn.
Jeg vet det. Du har sagt det 600 ganger.
Jeg får tegne et nytt familieportrett der Blair er med.
Du så aldri det jeg lagde.
Jo da. Det var kjempefint.
Isabel fikk være en engel, selv om jeg ikke tror på engler.
Jeg trodde det ville få deg til å føle deg bedre.
Det gjorde det. Takk.
Hva tror du skjedde med Isabel da hun døde?
Jeg vet ikke. Men jeg tror...
Hun sluttet nok bare å være.
Det som gjorde henne unik, forsvant med henne.
Nei.
Vi holder på med religion i skolen. Buddister tror på reinkarnasjon.
Det betyr at når noen dør, kommer de tilbake som en annen.
Kanskje man treffer den personen en dag. Og da tenker man:
"Jeg liker virkelig den personen."
Men man vet ikke hvorfor.
- Jeg tror ikke helt på det. - Det gjør jeg.
Jeg skal bli buddhist. Og jeg kommer antagelig til å leve lenge.
Jeg kommer antagelig til å treffe henne. Jeg skal holde øynene åpne.
Skal jeg fortelle deg det når jeg treffer henne?
Det hadde jeg likt. Gjør det.
Jeg elsker båten min. Takk for bursdagspresangen.
Gratulerer på Blairs fødselsdag. Jeg elsker deg.
Jeg vet det.
I like måte.